Kejser+og+galilæer

Kejser og galilæer
Kejser og galilæer er et historisk drama av Henrik Johan Ibsen. Dramaet kom ut i 1873. Ibsen selv mente dette var hjørnesteinen i hans forfatterskap, men stykket har fått lite oppmerksomhet og blitt oppsatt relativt sett få ganger. Nå er stykket ekstremt langt, og har kanskje ikke den folkelige teaterappellen som mange av hans senere realistiske drama, og det er nok hovedforklaringen.

Stykket er oppdelt i 2 deler; "Cæsars frafald" og "Kejser Julian". Dramaet tar plass omtrent midt på 300-tallet i det greske og romerske riket, når keiser Konstanzios har innført kristendommen. Stykket handler om Julian som er av kongelig ætt og har eksistensielle komplekser med hvilket verdenssyn han mener er det riktige. Han finner ikke svarene verken i kristendommen eller i den greske mytologien. Så er det en figur ved navn Maximos i Efesos som forkynner for ham en visjon om det tredje riket (viktig å ikke forveksle denne visjonen med Hitlers tanker), hvor kristne og hedenske verdier råder om hverandre, og der livsgleden var i sentrum. Julian får store tanker om dette tredje riket, og tror han er gudeutpekt til å utrette enorme gjerninger som forandrer verdenshistorien. Men når han kommer til makta, bedrar han gradvis kristendommen og går mer og mer over mot de hellenske gudene i sin higen etter å styrte den kristne keiser Konstanzios, som har vært alt annet enn snill mot Julian. Men når han kommer til Rom for å styrte Konstanzios, er han allerede død, og Julian blir keiser. Han erklærer religionsfrihet for alle, også de kristne, selv om han jo er hedning selv, og føler han er på god vei mot å utvikle det tredje riket. Men de kristne reagerer på hans forsøk på å gjeninnføre hedendommen, og det utvikler seg en isfront mellom de kristne og Julian. Julian blir etterhvert en tyrann, og blir til slutt drept av en tidligere venn som er kristen. Og det viser seg at han faktisk har utrettet store gjerninger for verdenssamfunnet og verdensutviklingen, for han har vekket de kristne og deres sak, om enn Julian ikke forsto det helt selv.

Kilder: Ibsen.net, snl.no