språkhistorie+1850-1945


 * Språkhistorie, 1850-1945**

Jamstellingsvedtaket ble innført på slutten av 1800-tallet, av Håkon Christofferse,n og ble det viktigste språkpolitiske vedtaket på denne tiden. Det gikk ut på at landsmål opg riksmål ble likestilt som offisielle skriftspråk i Norge. Gikk ut på at norge skulle lage sitt eget sktiftspråk, basert på dialektene i Norge. I spissen for dette sto Håkon Christoffersen. I tillegg Vinje en viktig foregangs mann til det nye landsmålet. Fornoskningslinjen, var et av de to skriftspråkalternativene i Norge på 1800-tallet. Det gikk ut på fornorskning av dansken, og hadde Knud Knudsen i spissen. Dette skulle skje ved at norske ord og utrykk ble tatt inn i det danske språket i tillegg til at han ville fornorske de danske ordene ved f.eks å bytte ut b,d og g, med p,t og k. Målparagrafen gikk ut på at hvert enkelt skolestyre selv kunne bestemme hvilket skriftspråk de skulle bruke. Elevene har idag rett til å gå i egne nynorsk eller bokmålklasser dersom flere enn ti av foreldrene krever det. Reformen av 1907 gjaldt først og fremst riksmålet. Mange danske ord med bløde konsonanter, ble endret til mer norske ord, hvor vi fikk hardere konsonanter. Eks. «Kage» som ble til «kake» og «klog» som ble til «klok» Endringene i 1917 gjadt både riksmål og landsmål. Den gikk langt på vei i å tilmærme de to språkene. Innenfor hvert enkelt av språkene ble der også gjort endringer. Riksmålet fikk bla. Innført diftong i mange ord for planter og dyr. Det ble også innført a-ending som bestemt form for særnorske hunnkjønnsord, som kua, bjørka og rypa. -ld ending ble byttet ut med -ll som i voll og fjell. For landsmålet fikk bestemte former av intetskjønnsord sideformer med a, som f.eks sola og soli. Dette gjaldt også bestemte bestemte former av itetsjønnsord, som husa og husi. Mange ord fikk også endret vokal, slik at de fikk samme form som riksmål. Eks. Årsak og orsak. Tilnermingslinja går ut på at landsmål og riksmål skulle nærme seg hverandre. Denne tanken om at de tilslutt skulle bli til et skriftspråk spilte en viktig rolle for rettskrivingsreformene. Så på slutten av 1930 tallet var ikke forskjellen mellom det radikale riksmålet og det radikale landsmålet så stor som tidligere. - Gjaldt både nynorsk og bokmål. Gikk enda lenger i å tilnærme de to målformene. Mange ord innenefor begge målformene ble endret, og tilnærmet hverandre. Endringene som ble gjort i 1917, men som da hadde vært valgfrie, ble nå obligatoriske. - Gjaldt først og fremst for Landsmaalet. Aasen-normalen for Landsmaalet ble modernisert, og valgfriheten innenfor språket ble større. Viktige ord-endringer var f.eks. hestarne som ble til hestene, visorne som ble til visone, og brotja som ble bryta. På 1800-tallet var folk opptatt av å rive seg løs fra det danske skriftspråket. Dette førte til at det dukke opp to alternativer til et nytt norsk språk: Landsmaal og Rigsmaal. Landsmaalet var en sammenskriving av de norske dialektene, og ut fra dem ønsket man å danne et nytt norsk språk. De som arbeidet for Rigsmaalet ønsket å fonorske det danske språket, ved å innføre særnorske ord og uttrykk, og å skrive om enkelte danske ord. På starten av 1900-tallet fikk vi flere reformer som skulle lede det norske språket mer i retning av det fullstendig norske, bort fra det danske.
 * Hva var jamstellingsvedtaket?**
 * Hva var nyskapingslinjen?**
 * Hva var fornorskingslinjen?**
 * Hva var målparagrafen?**
 * Hva var konsekvensene av 1907-reformen?**
 * 1917-reformen?**
 * Tilnærmingslinjen?**
 * 1938-reformen?**
 * 1910-reformen.**
 * Beskriv språkhistorien (1850-1945) med 100 ord.**