Bygmester+Solness

=**Byggmester Solness**=


 * Rolleliste:**
 * Byggmester Hallvard Solness
 * Fru Aline Solness, hans hustru
 * Doktor Herdal, huslege
 * Knut Brovik, arkitekt, nå assistent hos Solness
 * Ragnar Brovik, hans sønn
 * Kaja Fosli, hans søsterdatter
 * Frøken Hilde Wangel
 * Noen damer
 * Folkemengde på gaten

Byggmester Solness er et av Ibsens samtidsdramaer, og ble utgitt i 1892. Stykket skiller seg ut fra andre av Ibsens samtidsdramaer, fordi det tar opp mer eksistensielle spørsmål. Hovedperson er Hallvard Solness, en veletablert byggmester med eget firma. Men Solness føler seg svært mislykket, og at han har begått mange feil opp gjennom livet. Han føler han ikke har oppnådd alt han ville i livet. Noen undrer seg over om dette er selvbiografisk av Ibsen.

Byggmester Solness har bygd mange flotte bygg. Hans kone heter Aline, hun er fra en litt høyere sosial klasse enn han selv. På kontoret hans jobber det mange unge folk, og dette uroer Solness litt. Han vil helst være den flinkeste, og kvier seg for å slippe andre til med å lage flotte byggverk. Til tross for dette lengter han egentlig en del etter ungdom. Ti år tidligere hadde Solness bygd en kirke innerst i en liten bygd. På den tiden feiret de ferdigstillelsen av bygg ved å klatre til topps med en krans. I kirketårnet klatret Solness selv til topps for å innvie bygget. Nede på bakken sto ungjenta Hilde Wangel å heiet på han. Når Solness kom ned kysset han Hilde, og lovet at han skulle komme tilbake ti år senere for å «kjøpe henne et kongerike». Wangel tar Solness på alvor, og ti år senere kommer hun på besøk. Det er da handlingen tar til. Wangel fungerer som et friskt innslag i Solness' tunge liv. Han er en gammel depressiv mann. Noen år tidligere hadde ekteparet Solness mistet deres tvillinger i en brann, og dette er enoe de sliter stort med. Wangel får byggmesteren til å klatre på nytt til topps i et kirketårn, men plutselig faller han ned og dør.
 * Handling**

Byggmester Solness sier at han har drømt om å bygge tårn, men har i realiteten bygd hus. Det blir sagt at Solness er en mann som har ofret menneskelykke, egen og andres, for kunsten. Lengsel etter ungdom er også et viktig tema i stykket.