Sancthansnatten

”**Sancthansnatten”, et moderne, radikalt og nasjonalromantisk drama**
user: OdaDanielsen

Stykket handler om fire ungdommer (Johannes, Anne, Julian og Juliane) som på vei til sankthansferingen møter en husnisse som har bestemt seg for å drive gjøn med dem. Han heller derfor en trylledrikk i punsjen deres. Denne drikken er en erindringsdrikk, som får følsomme mennesker til å oppleve overnaturlige ting, og som får ufølsomme mennesker til å sovne. De fire ungdommene får dermed et glimt fra en overnaturlig verden, da berget der nissene bor åpner seg, og de ser også Bergkongen som sitter opphøyd. Dette synet tolker ungdommene forskjellig, men felles og sentralt for dette stykket er at dette synet forteller dem og opplyser dem om deres virkelige karakter og om de verdier de står for.

Kjærlighet er et sentralt tema for dette stykket, da Johannes og Juliane er forlovet på grunnlag av press fra omgivelsene, men uten at de egentlig elsker hverandre. Trylledrikken gjør som sagt ungdommene klare over deres egen karakter, og de begynner også å huske ting fra fortiden. Dette gjør at de forelsker seg om hverandre, og til slutt forlover Anne og Johannes seg, og Julian og Juliane.

Dramaet tar også opp spørsmål og konflikter i sammenheng med arv, da Anne bor på en gård sammen med bestefaren sin, og fru Berg og datteren hennes, som er Juliane. Anne er den rettmessige eieren av gården, men dette er ikke hva fru Berg ønsker, og de er heller ikke enige i alle ting. Anne er dessuten svært glad i å høre bestefaren fortelle henne eventyr, men dette er ikke fru Berg så begeistret for.

Henrik Ibsen skrev Sancthansnatten i 1853, da han ble ansatt ved Det norske Theater i Bergen.

Som drama ble Sancthansnatten uroppført på Det Norske Theater i Bergen 2. januar 1853, men oppsetningen ble ingen suksess. Stykkets premiereforestilling ble vist for en fullsatt sal, men publikum var ikke begeistret over det de så. Stykket hadde da kun to forestillinger, og ved den andre var salen på langt nær fullsatt…

Sancthansnatten ble ikke trykt i løpet Ibsens levetid. Først i 1909 skjedde det, og det ble publisert i første bind av ”Efterladte skrifter”, utgitt av Halvdan Koht og Julius Elias.



__[|http://ibsen.net/index.gan?id=107&subid=0]__ __[]__ __[]__ __[]__
 * Bildet er hentet fra:**
 * Kilder:**