Om+perioden

=1900-1945: Tradisjon og fornyelse.=

De fleste av oss vet jo temmelig godt at dette var en ganske turbulent verdensepoke. To verdenskriger, børskrakk og trange økonomiske tider mens verden skriker etter å videreutvikles. Dette gir naturligvis avtrykk i kunst og litteratur.

Perioden var grovt sett preget av realisme og modernisme. I litteraturen var sentrale forfattere Johan Falkberget med "Den fjerde nattevakt" og "Bør Børson", Knut Hamsun med "Sult" og "Markens grøde" og ikke minst Aksel Sandemose med sin jantelov i boka "En flyktning krysser sitt spor". Disse bøkene er alle gode eksempler på hvorfor denne litterære perioden har undertittelen "tradisjon og fornyelse". Tradisjonen og kulturarven rundt gruvemiljøet i Røros i Falkbergets "Den fjerde nattevakt", og de nye tabubelagte Freudianske tankene som ble presentert i Sandemoses "En flykning krysser sitt spor", som på mange måter egget tankegangen i samfunnet til fornyelse.

Kunsten var gjerne nyskapende og urealistisk. Kubismen til Picasso, ekspresjonismen til Munch, alt var følelsesladd og stemningsorientert. Man brukte ofte maleriene til å kommunisere et budskap, og det er nærliggende å tenke at mye var samfunnskritikk til det vibrerende verdenssamfunnet.

Vi skal nå gjennomgå noen eksempler for å statuere hvordan tankegangen til kunstnere og forfattere kunne bli farget av samfunnsutviklingen på denne tiden.

Over ser vi bildet "Gatekamp"(1930) av Henrik Sørensen. Dette er et pasifistisk maleri som gjenspeiler de indre følelsene Sørensen har overfor den brutale samtiden han lever i. Vi ser at fargene er mørke og urealistiske. Det eneste lyset i bildet er fra brannen i bakgrunnen og fra drakten til det fortvilte kvinnemennesket som står foran de to døde mennene som ligger strødd i veikanten. Det strømmer blod gjennom gata, en bil er veltet i bakgrunnen og tilstanden er generelt elendig. Dette er en samfunnskommentar til samtiden, en ytring om at rask utvikling har sine ofre, revolusjonen krever sitt, mens det likevel er nødvendig for at verden skal gå fremover. Bildet skulle i utgangspunktet hete "Revolusjon Oslo 19?".

Diktet under er laget av Nordahl Grieg. Han brukte gjerne diktene sine til å skyte inn satiriske stikk mot fascismen og nazismen. Dette diktet er laget etter at sprinteren Jesse Owens, som var av negroid avstamning, vant OL-gull i 1936 og dermed beviste at den ariske rase ikke er overlegen. Legg merke til den humoristiske snerten, som var typisk for den freidige Nordahl. Registrer også bruken av det negativt ladede ordet "nigger", som er brukt fordi N. Grieg bruker diktet som en ironisk oppmuntring for germanerne. Diktet er hentet fra diktsamlingen "Håbet"(1936)

__Sprinterne__ //Niggeren Owens sprinter, germanerne stuper sprengt. Det blonde stadion undres, og Føreren mørkner strengt. Men tenk da med trøst på alle jødiske kvinner og menn som sprang for livet i gaten - dem nådde dere igjen!//

Disse eksemplene viser hvordan kunst og litteratur ble preget av samtiden, hvordan utviklingen verden var i inspirerte kunstnere og forfattere til å opponere mot dette.

Dette var en "kort" innføring i hva denne perioden kommer til å omhandle. Denne siden er ment som en innføring slik at man skal bli rustet til å ta et dypdykk ned i denne spennende litterære epoken.

Kilder: Bilder: "Gatekamp"(1930), Henrik Sørensen, []

Dikt: "Sprinterne"("Håbet", 1936), Nordahl Grieg. Hentet fra norskboka Panorama(Gyldendahl 2008, M. Røskeland m. flere), side 82.

Tekst: Inspirert av Panorama(Gyldendahl 2008, M. Røskeland m. flere), side 81-83. Wikipedias artikler om Aksel Sandemose og Johan Falkberget, [] []